Tidligere:
Leon Tell plager mig. Han har Petras kors om halsen.
Når jeg ser det, vil jeg gennembore hans hjerte!
Som jeg med min hustrus og min søns morder.
Fogeden må ikke dø.
I dette øjeblik afgør vor konge Ventrishires skæbne.
Jeg skal til Windsor om to uger.
For at blive rådført i regeringskunst.
- Hvorfor gør du det? - Vore hemmeligheder forbinder os.
Og jeg vil drage nytte af dine færdigheder.
Vor hemmelighed er et tveægget sværd.
Jeg kan miste mit embede.
Du, din soldat, din nye kone og børn-
-kan alle miste jeres hoveder.
Du er bedre end mine bedste riddere.
Du er en gåde for mig, mester Gawain.
Som jeg er for mig selv.
Jeg beder dig...
Jeg beder dig!
Åh gud!
Maddy...
Jeg er her, lille ven.
- Det gør du, når jeg sover. - Deres nåde! De burde hvile.
Det er stærkere, end De er vant til.
Efter seks dages ridt føler jeg mig stærk, kære Isabel.
THEMSEN WINDSOR, ENGLAND
- Derovre! - Denne vej!
Af sted!
Denne vej, mester.
Denne vej.
Nej!
Løb!
Rosulaordenen har ingen guder.
Og seraferne har for mange.
Jeg beder Dig, beskyt ham.
Released on www.DanishBits.org
Hvorfor elsker du mig stadigvæk?
Jeg lovede altid at beskytte dig, men kunne ikke.
Ægte kærlighed er betingelsesløs.
Den ændrer form-
- og udfylder sprækkerne i vore hjerter, så de ikke brister.
Vor kærlighed vil altid være der-
- gennem tidens og omstændighedernes prøvelser.
Ja.
Det kan jeg mærke.
Jeg frygter, at jeg aldrig finder den kærlighed igen.
Den har du allerede.
Jeg ville ikke skræmme dig, min egen.
Behager mine kys dig ikke?
Drengen henter vand, og barnet sover, efter jeg ammede hende.
Det her er ikke naturligt. En mand og hans kone skal være intime.
Gud har placeret mig her.
Med dig. Jeg skal nok lære at være intim.
Lære? Har du slet ikke elsket mig?
- Sønnike! - Undskyld, mor.
Det gør ikke noget, min knægt.
BARON PRYCES FØLGE, YDRE VENTRISHIRE
- Endnu en morgenudflugt? - Vi passer blot vort fag.
Hvad har I at bestille i grotterne næsten hver dag?
- Har I sendt spioner efter os? - Nej.
Kun nysgerrige iagttagere.
Kammerherre... Vor ærede gæster er ankommet.
- Hvad er det for en nar? - Det er baron Pryce.
Du arbejdede i Pryceshire. De betalte dårligt, så vi tog hertil.
Så bør vi måske undskylde over for dem, som vi tjente.
Har vi mødt nogen af dem før?
Kun fogeden. Han var der, når du modtog din ringe betaling.
Velkommen til Ventris. De er en æret og velkommen gæst.
Ingen smiger, tak. Hvor er baronessen?
På vej til Windsor. Kongen krævede hendes audiens.
Er hun her ikke? Hun bad os om at komme.
Baron Pryce har redet i to dage og har efterladt sin syge hustru.
Lady Love er angerfuld, men kongens befaling skal adlydes.
- Hun tog af sted i går. - Hvorfor sendte De ikke bud?
Buddet ville først nå Dem, når De var halvvejs fremme.
Jeg fandt det klogest at lade Dem komme hertil og hvile.
Havde De været klog, havde baronen været i live-
-og ikke kun en statue ved broen.
Vi er vist nødt til at overnatte.
Baronessen tog af sted for snart en uge siden.
En iagttagelse, som intet formål tjener.
Vi skal være ude hele dagen. Adelsmanden må ikke genkende nogen.
Hvad med Corbett og hans "iagttagere"?
Der bliver ingen rejser i dag. Fogeden planlægger en turnering.
Han vil have sin skarpretter med. Og dig, marskal.
Velkommen!
Velkommen.
Er De lady Love Ventris?
I så fald er Gud en talentfuld gartner.
Han har plantet Wales' smukkeste blomst på Windsor Castle i dag.
Tak, sir. Jeg er lady Love Ventris.
Efter Deres charme og behagelige ydre at dømme er De jarlen af Cornwall.
Hvor uhøfligt af mig! Deres skønhed har berøvet mig al fornuft.
Piers Gaveston.
Rådgiver for Hans Majestæt, kong Edvard II.
Tak, sir Gaveston. Deres smiger beroliger mig.
Gid Deres fornuft vender tilbage. Vi har andet end skønhed at drøfte.
Så sandt. Kongen ønsker, at De gør ham selskab til maden.
Han vil gerne drøfte Ventrishires fremtid.
Hvornår kan De være... præsentabel?
Rejsen har været lang. Vi har måske brug for at nette os.
Naturligvis. Tjenerne viser Dem vej til Deres logi.
Jeg vil sørge for, at De får en passende kjole.
Jeg står til kongens rådighed.
De har Deres fineste tøj med. Han viser ingen...
Han har magt til at påvirke kongen i hvilken retning, han ønsker.
Kom, lad os se, om vi kan forvandle mig til noget mere...
præsentabelt.
DE FJERNE GROTTER, NORDLIGE VENTRISHIRE
- Hvad er der? - Wilkin kommer nok ikke i dag.
Det er bedst, hvis I flytter lejren ud til kysten.
- Hvad kommer der til at ske her? - Jeg beder jer: Lyt til min advarsel.
Jeg har aldrig set hende sådan før.
- Hvad skal der ske? - Det ved jeg ikke.
Jeg fornemmer ulykke.
- Kan du se ting, som vil ske? - Jeg kan mærke dem.
- Gennem de berørte. - Hvor er din ven?
Han samler røde koraller til mine miksturer.
- Du er bange. - Ja! Men mest på andres vegne.
Kommer Wilkin ikke, svarer hans venner for din sikkerhed.
Det er venligt, men uklogt.
Det er muligt, men således bliver det.
Tak, gode maurer.
Havde jeg vidst som barn, at jeg skulle gæste kongen-
-var mit hjertet bristet af lykke.
Jeg føler dog ingen glæde.
Så meget afhænger af dette møde.
Det var måske uklogt ikke at tage en rådgiver med.
Husker De "Ornen fra Black Oak"?
Lord Cradocs søn, Morgan?
Ja, en svær og bister dreng. Små øjne.
Han billigede ikke, at en adelsdatter blev veninde med tjenestepigen.
En dag besluttede Morgan sig for at sætte mig på plads.
Ja, han jagede dig ind i stalden og væltede dig. Han revsede dig.
Da han skulle til at slå mig, hylede han med ét som en hund og faldt om.
Der stod De med en spade i hænderne, løvinden af Wales.
Uden frygt og sikker i hjertet.
Man kan ikke sammenligne vor barndoms orner-
- med de kongelige udyr, vi nu skal møde.
Som altid vil De håndtere det med takt og styrke.
- Hvad blev der af Morgan? - En trist historie.
Han blev ædt af ulve, som tog ham for et fedt, tobenet svin.
Det er jo skrækkeligt!
Og noget, som du lige har fundet på.
- Jeg har desværre foruroligende nyt. - Hvad nu?
Vore fodsoldater fandt et lig i morges.
Afhuggede arme og ben og med djævlesymboler på kroppen.
Jeg så det selv. Det var et brutalt mord.
Sørg for, at dine mænd holder tæt.
Baron Pryce skal ikke tro, at Satan danser ved vor port.
Bør du ikke forberede dig på at imponere Pryce i konkurrencen?
Det ville være uklogt af Maddox.
Min kone mindede mig om, at jeg før var i Pryceshire-
-og tjente deres foged.
Dyer?
- Genkender andre Maddox? - Ikke i dette følge.
Godt. Vær ikke urolig for sir Dyer.
Han er plantet så dybt i baronens røv, at han kun ser hans baller.
Hvis han opdager, at jeg ikke er Maddox?
Jeg lover, at han ikke kommer til at ødelægge dit nye liv.
Glem ikke, at du har lige så meget at miste på det her som jeg.
Denne lidelse er ikke nødvendig, Tobias.
Vi vil bare finde den anden seraf-
- så vi kan oversætte det hellige skrift, som I alle har.
Jeg har ikke mere, som du kan tage fra mig, Robinus.
Jeg har ikke mere.
Vent...
- De efterspørges ovenpå. - Efter meningsløs tale, antager jeg.
Tak, sir Cormac.
- Har han afsløret noget? - Nej.
- Fortsæt arbejdet, min søn. - Javel, mester.
Tag øjet.
De kommer som kaldet, fader. Hans Majestæt vil tale med Dem.
Jeg kommer på kongens befaling, ligesom De.
Ah, lady Ventris!
Lad mig præsentere Hans Hellighed, ærkediakonen af Windsor.
Baronessen fra Wales. Min dybeste deltagelse, mit barn.
Tak. Det er en ære at møde så anset en mand.
Jeg er kun en ydmyg præst, som alene ønsker at tjene Gud.
Før baronessen og hendes kammerpige til kongen.
- Vent her på Hans Majestæt. - Må jeg stille et spørgsmål?
De skal ikke bekymre dem. Kjolen er smuk.
Kongen bliver tilfreds. Han elsker gyldne sager.
Giv mig en spade!
Ville baronessen have mig til at gennemgå hendes bøger?
Nej, men jeg tænkte, at De kunne gøre Dem nyttig her.
Så De lære noget om vort len.
Ventrishire har mere gæld end rigdomme.
Kun hvis man ser på de nuværende begrænsninger.
Med mandskab og resurser kunne vi anlægge en havn på stranden.
Den ville kunne tage imod større fartøjer.
Lenet ville blive centrum for import og eksport vest for marsken.
Vi kunne lægge told på alle varer til og fra lenet.
- Det kan kun kongen beslutte. - Muligvis.
Men jeg ved, at før Edvard I delte Pryceshire og gav kysten væk-
- havde De lignende planer om sådan en havn.
Hvorfor plager De mig med denne fatale historie?
Om så baronessen beholdt magten, har vi ikke ressourcerne til det.
De har derimod rigeligt.
Efter alle disse år med Deres barons beskatning-
- hvorfor skulle jeg så låne Dem noget?
Det ville ikke være et lån, sir.
Lenet ville tilhøre Dem.
Lady Love er enke-
- og en letsindig konge bestemmer over hendes styre.
To ting ville overtrumfe en sådan beslutning: en arving...
eller et giftermål med en adelsmand.
- De ved vel, at jeg er gift? - Undskyld min ligefremhed.
Jeg hører, at lady Trula næppe kan forventes at blive rask.
- De er sandelig ligefrem. - Jeg ville ikke være respektløs.
Sommetider formørkes min fornuft af ønsket om en lysere fremtid.
Jeg indrømmer, at jeg er en drømmer.
I denne drøm formoder jeg, at de bliver foged.
Det ville nok tjene Dem bedst.
Hvad siger baronessen til det?
Lady Love gør hvad som helst for at beholde sit elskede land.
Omend ingen kvinde kan modstå Deres ydre og charme.
- De har gennemtænkt det. - Lidt for meget måske.
Jeg ser to hindringer: Min fogeds slægt har indflydelse hos kongen.
Hans stolthed og anseelse ville tage skade.
- Og den anden? - Den anden?
Den anden er Guds vilje. Han kan lade min hustru blive rask.
Det håber man naturligvis på.
Jeg skal overveje begge nøje.
Vi har været her i to timer. De må være sulten.
Det er i orden. Du ved meget vel, at man aldrig spiser før kongen.
Kongen skal måske skræve over vore kroppe, for vi besvimer af sult.
- Måske bare en blomme... - Sæt dig, kammerpige.
- Jeg kan ikke lide franskmænd. - De overlever nok.
Anden Mosebog.
En af mine favoritter.
- Jeg kan godt lide bibelhistorier. - Kan du læse?
Nej, jeg er for tungnem.
- Hvem har sagt det? - Min far.
Undskyld...
- Man må godt tale sandt. - Men min mor...
- Hun er bange. - Ja.
Din far...
Han gjorde dig og din mor fortræd, ikke?
Når vi fortjente det.
Ingen uskyldig fortjener at blive slået.
Og du er ikke tungnem.
Du er en af de kvikkeste drenge, jeg har mødt.
Jeg har et forslag.
Jeg lærer dig at læse, hvis du hjælper mig med din mors uro.
Må jeg stadigvæk kalde dig far?
Naturligvis.
Maurer! Det er Calo.
- Hvor skal han hen? - Det siger han ikke.
Jeg lytter til helbrederskens advarsel.
Efter to måneder er vi ikke et skridt nærmere at hævne os.
- Hvor skal vi hen? - Det er lige meget!
Det er værre at vente her.
Hvad ville din bror gøre?
- Aron var blevet. - Aron er død.
- På grund af mig. - Det passer ikke.
- Af sted med dig. - Hvad med Wilk og Toran?
De protesterer ikke. De forstår små drenges lidelser.
- Jeg er ikke en dreng! - Drenge flygter, når de er bange.
- Er du ikke bange? - Konstant.
Men jeg betragter min frygt og beder til, at jeg finder det mindste mod-
-så jeg kan gøre front mod den.
God rejse, min ven.
Han siger intet, som de andre tre.
- Og hans skriftrulle? - Den er af samme aramæiske herkomst.
Men symbolerne adskiller sig fra de andre.
Således at én ikke kan bruges til at afkode en anden?
Ja, koden er gennemtænkt.
Det var en form for meddelelse.
Måske en advarsel til en anden seraf.
Vi fandt Tobias i havnen ved skibene med kurs mod Det Irske Hav.
Gå til kongens kortrum.
Tænk på, hvad vi ved, og beregn, hvor han skulle hen.
Javel, mester. Hvad sker der med Tobias?
Samme skæbne som de andre.
Det er enden på kætteriet.
Om forladelse...
Hendes nåde vil være sikker på, at hun venter i den rigtige sal.
Til forskel fra min kammerpige kender kongens tjenere deres plads.
Om forladelse, Deres nåde.
Jeg er så forvirret her. Hvordan skal jeg dog gøre nytte?
- Så pyt da! - Deres nåde?
Vor gavmilde konge deler sikkert gerne med sine uægte walisiske børn.
Hold op med at le.
En krigers rustning klæder dig. Som var du født til at bære den.
Vi er muligvis begge snart klædt i fængselsklude.
Ikke et ord om en falsk skarpretter skal nå lovens håndhævere.
Kom så, marskal!
Fandens også!
Kujon!
- Derovre! - Hvad sker der?
Du er anholdt, til dit skyldsspørgsmål er afgjort.
Hvilken skyld?
Skarpretter!
Dine mænd giver mine mænd en lektion i krigskunst.
Når vi slår os sammen, har vi den største hær i hele Wales.
Jeg må indrømme, at en stor hær er betryggende i disse tider.
Væn Dem til tanken om at fordoble Deres ressourcer.
Det er uklogt at lade skøgerne vanære baronen.
Er det ikke værre, at dine riddere vanærer sig selv?
Jo. Du udnytter brutalt vore svagheder.
Dine mænd har fået alle fordele. Ham dér er ikke engang soldat.
Det er vor skarpretter, Maddox.
- Maddox? - Gawain Maddox, han er bøddel.
Han kom for nylig sydfra.
Flot klaret, Maddox!
Han lader til at søge en større udfordring!
Han er på fode igen.
- Baronesse! - Hvad er der?
- Kongen vil tage imod Dem. - Tage imod mig?
På dette tidspunkt?
Det er hans foretrukne tidspunkt på døgnet.
Han er i jagthaven. Tjenere viser Dem vejen.
Jeg bryder mig ikke om franskmænd.
Kan I se den?
Så tæt på!
Bravo!
Den walisiske baronesse!
- Ventrishire? - Ja da!
Kom, min egen.
Deres Majestæt, det er mig en ære at træffe Dem.
Ja ja... Jeg vil udtrykke min dybeste deltagelse-
-for baronens bortgang.
Deres kondolencegaver var meget generøse.
Ja. Godt.
De er jo...
en lille guldskarabæ
Aha... En lille gylden skarnbasse?
- Lige præcis! - De skal skyde, Deres Majestæt.
- En fornøjelse at møde Dem. - Deres Majestæt...
Undskyld, at jeg forstyrrer Deres... idræt-
- men jeg blev tilkaldt for at få besked om mit lens fremtid.
Sir Gaveston vil drøfte...
Detaljeret?
Med min kansler.
Naturligvis. Vi skal tage en klog beslutning.
Perfekt!
Lad mig følge Dem tilbage, Deres nåde.
Vidste De, at han ville overlade min skæbne til Dem?
Marskterritorierne irriterer kongen.
Han bruger hellere sin tid på vigtigere spørgsmål herhjemme.
Er vi blot et irritationsmoment, som forstyrrer drengelege?
Min far og hans far styrede lenet med anstændighed i over 50 år.
Da Edvard I svigtede os og tilegnede sig Wales-
- giftede jeg mig med Erik Ventris, og vi aftalte-
- at min familie skulle have frit lejde til Skotland-
- og at slottet, som jeg voksede op i, skulle gives til en arving.
Deres hengivenhed er rørende.
Men den eneste aftale, som gælder, er den, som vi indgår nu.
Jeg vil lade Dem vende tilbage til vigtigere sager, sir Gaveston.
Denne gyldne skarnbasse-
- kryber tilbage til sin mødding i marsken.
Det er ikke Gawain Maddox.
Maddox havde et lignende ar, men var lavere.
Det glæder mig, at De holder Deres mistanke for Dem selv.
Nu, hvor al tvivl er væk, skal baron Pryce orienteres.
Er du sindssyg?
Du skal sørge for, at jeg kan holde mit løfte.
- Sørge for hvad? - At han ikke siger et ord.
Dræb ham.
Nej, det må du gøre.
Dette er vor modermælk. Det er det, som vi kender.
Jeg er ikke den, som gør den slags.
De er blevet anholdt, mistænkt for et brutalt og satanisk mord.
De har ikke begået nogen forbrydelse.
Alle, som du elsker, er enten døde eller kan dø, hvis jeg vælger det.
Han er opblæst og irriterende.
Gud jubler, når han falder i helvedes afgrund.
Det skal se naturligt ud. Fuldskab, slag i hovedet. Noget enkelt.
Jeg sørger for, at hans død opfattes som et ulykkestilfælde.
Corbett!
Og du! Du retter dit blik mod Herrens ord!
Din sjæl er lige så falsk som dit navn!
Jeg ser, at De er klar til at rejse.
Jeg ville have talt med Dem før, men De har vist travlt...
Jeg har talt med kongens kansler.
Han vil udfærdige et dekret om opdeling.
Ventrishire bliver delt i tre dele.
To dele går til nabolenene-
- og det tredje, kystområdet med slottet-
-kommer under mit herredømme.
Er den beslutning endelig?
Ja, baronesse, i allerhøjeste grad.
God rejse, og behold kjolen som en gave-
-for Deres loyalitet og tålmodighed.
Kjolen er desværre nyttesløs-
-ligesom dekretet.
Jeg bærer på en arving. En gave fra min hedengangne mand.
Det var den nyhed, som jeg ville fortælle kongen.
Tak for Deres gæstfrihed, sir Gaveston.
De kan lade Deres tjenere hente vor bagage.
Farvel.
- Isabel! - Hvad?... Ja.
Farvel.
Baronessen bad aldrig om et besøg, vel?
Det var en fejlagtig overbevisning om-
- at vore len fortjener frugten af et større træ.
Sir Dyers træ bar mere dødbringende frugt.
En sørgelig og ynkelig måde at dø på. En fjerkræknogle.
De er en imponerende mand, Corbett-
- men min beundring er blandet med forbehold.
Vælg det første, gode baron.
De hører snart fra mig.
Nej!
Nej, nåde!
Mester.
Jeg har studeret kortene og tidevandstabellerne.
Serafen var på vej til en af disse havne eller len.
Jessamy!
Hvorfor gør du den slags?
Det gør jeg heller ikke, Maddy. Det gør du.
Som du altid har gjort, når vi skulle irettesættes.
Det skal nok gå, min dreng.
Jeg er her.
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---